Димитър Бояджиев
Вечерен трепет

chitanka.info

Вечерта линее

бавно под стрехите,

бледна и прозрачна.

Страшна мисъл зрее

нейде в глъбините

на душата мрачна.

Из града, що тътне,

свят нелеп блуждае

като в пропаст душна.

В улиците смътни

шумната тълпа е

чужда и бездушна.

И когато стигне

в моя час уречен

гневната разплата,

кой ръка ще дигне,

близък и сърдечен,

да ми спре ръката?

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.